PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
MINULE JSTE VIDĚLI
Je na tebe vypsaná odměna.
2000 florinů.
Proto přijeli ti Rakušané.
Pomůžeš nám?
Píše se tu, že jsi zabil Emiela Emba.
Nevíš, co se tam stalo.
Španěl chce mou hlavu.
Deset tisíc solů do nedělní půlnoci.
Peníze si vezmi od těch, co je nepotřebují.
Já vím, kde.
Tolik hlídačů a zbraní.
To musí stát za to.
Ne.
Jane?
Mými otroky jsou psanci, Benoîte.
Čím víc jich budeš potřebovat na stavbu cesty,
tím víc vyhostím.
Budou pracovat za méně než nic.
A když ne, čeká je šibenice!
Máme návrh pro železného Simona,
vašeho šéfa.
Návrh?
Kdo jste?
Urkens starší, pane.
Slib mi jedno:
už nikdy před nikým nepoklekneš.
Vítejte ve Vlámsku a šťastný lov!
Pojď.
Počkej.
Máme tu velký plán. Ďábelsky ctižádostivý.
A stojí a padá s naší spoluprací.
Spolu jsme silní.
Silnější, než si myslíte.
Nemáme co ztratit,
ale je to nebezpečné.
Má záchvat.
Jste v pořádku?
- Zastavte! - Madam.
- Jste v pořádku? - Stůjte!
Hej, zastavte!
Hou!
Anno-Marie?
Promiň.
Nashle.
Stůj!
Ani hnout!
Zůstaň sedět!
Projížďka skončila.
Pojď ven.
Dělej!
Ty taky.
Tak pojď!
Pomohl jsem ti utéct těm zvířatům ze zámku.
A teď?
Jsem povinen tě zadržet.
Isabel je stále v sirotčinci.
Šel jsem tam.
Vím, jaká je situace.
I boty, kamaráde. Dělej.
Potřebujeme čisté spodky, ne, Meyvisi?
Sundejte je. Oba dva.
Jdeme!
Hned to bude, připravte koně!
Nemáme čas!
Sundat, hned!
Tak jo, dám vám náskok.
Pak za vámi pošlu tyhle šílence.
Věřím ti.
A tvá sestra věří tobě.
Uhněte.
Tvoje proroctví se naplnilo, Mudrci.
Ano.
Co je to za kravinu? Zahoď to.
Ne.
Necháme si to.
Bude to náš maskot.
Co to je?
To netuším.
Jo.
Vánoce jsou tady.
Tohle je 100% čisté opium.
Neříznuté, z Číny.
Tak 100 gramů?
Krát deset.
Kilo čistého opia.
- Co za něj dostaneme? - Celé jmění.
Takovou kvalitu si mohou dovolit jen boháči.
Pan starosta, vznešený lord Coffijn,
nabízí 2000 florinů každému,
kdo jej dokáže dovést k pachatelům
těchto krutých a ohavných činů!
Vyloupení dostavníku
nesmí zůstat nepotrestáno!
Dva tisíce florinů! Rozhlaste to, kde jen možno!
Ale,
naše hvězda.
Starosto.
Zajímavý případ.
Napadení měsíčního dostavníku.
Ve tvé přítomnosti. Máš štěstí, že jsi utekl v celku.
A obešlo se to bez obětí.
S dovolením, zemřeli tři strážci.
Pravda.
To ale bylo riziko jejich práce.
Už jsem se sešel s notářem Woestem
i vévodou De Bonnefoiem, co byli...
Jak to mám říct?
Pochopitelně dost rozladění.
Tušíš, kdo by za tím mohl být?
Zatím ne.
Na to je ještě brzy.
Ale ujišťuji vás, že je dopadnu.
Při vší úctě si ale nemyslím,
že odměna, kterou jste vyhlásil,
ten případ pomůže vyřešit.
Často...
Na to kašlu, Barue.
Dva vážení občané
se hodiny toulali po lese okradeni o vlastní důstojnost.
Máme štěstí, že se dostali domů živí.
To je nepřijatelné.
Musíme se jasně vymezit.
Lidi mají strach.
Tomu rozumím.
Stejně tak důležité ovšem je,
abychom dopadli ty, kdo jsou za útok skutečně odpovědní.
Žádám jen o čas, pane starosto,
abych mohl řádně prošetřit...
To je to jediné, co nemám, Barue.
Čas je na to teď.
Ale běž a chyť je předtím, než budeme muset platit.
To by bylo nejlepší. Každopádně
před koncem týdne...
budou viset.
Barue.
Španěl?
Není tady.
Tak kde je?
Poslyš, holka.
Španěl nemá čas.
Něco ztratil.
Musíš přijít jindy.
Přišla jsem splatit Tinckeho dluh.
Deset tisíc solů.
Měl včera celkem štěstí.
Řekni Španělovi, že jsme tady.
Můžete mu tu ty peníze nechat.
My se vrátíme.
Dokud budeme poslušní, drazí farníci,
a budeme skromně plnit každý vlastní úlohu
a pokorně a upřímně se zdráhat
ve strachu z božího hněvu.
Běda,
běda vám,
kdož věříte, že se můžete vyhnout hněvu Boha Všemohoucího!
Tuláci.
Štětky!
Lupiči!
Běda vám!
Běda těm,
kdož vylézají z bahnitých lesů
a okrádají naše dostavníky!
Těm se dostane trestu, jenž si zaslouží!
Na věčnost budou platit.
Nyní, i po smrti.
Zůstaňte
na správné cestě,
já vás varuji.
Ven,
ďábelští bezvěrci!
Ven z naší neposkvrěné farnosti!
Odjeli před půl hodinou.
Kterým směrem?
Říkali, že na sever.
Víš, kam přesně?
Nějaká farma.
Hodně ozbrojená.
Je to sídlo železného Simona?
To nevím.
Říkají, že je celý zkroucený,
nohy má prý křivé
a přes tvář šrám.
Chce vědět, kde je jeho zboží.
Ty keramické koule.
O tom nic nevíme.
Kvůli tomu jsme nepřišli.
Za dvě minuty bude mrtvý.
Pokud mu chirurg nepomůže.
Máme vaše zboží.
Dostanete ho zpátky.
Ježíši, proč tohle lidé dělají?
Co chtěl železný Simon vědět? Co?
Měl něco v tom dostavníku?
Já nevím.
Když se vrátili, měl sešité zápěstí.
Byl úplně otřesený.
Meyvisi?
Byl jsi pryč dost dlouho.
Všechno dobré?
Ahoj.
Takhle to být nemělo.
Nic lepšího se nám stát nemohlo, kamaráde.
Vážně.
Hele, Železný z nás šílí.
Ten je hezký. Šeldský pudl?
Ne, jen mizerný jezevčík.
I tak je fajn.
Pidloočko,
nech to.
Jim není důvod nevěřit.
Jdeme.
Nashle.
Ahoj.
Čau.
Měla jsem strach.
O mě?
Ve Žlutém ptáku říkaly, že tě sebrali.
Teď jsem zpátky.
Neuhodneš, s kým jsem se setkal.
Nemyslel jsem, že toho zjistíš tolik tak rychle.
Je ti zima?
Jen na ruce.
Moc jsi mi pomohla.
V těch lesích se toho ale děje spousta. Chci vědět co a kde.
A má sestra Isabel?
Vše má svůj čas.
Tu máš.
To je pro tebe.
Děkuji, pane Barue.
Dáte si taky?
Líbí se mi,
že máš způsoby.
- Hele... - Jen seď.
Jméno?
Urkens.
Urkensova banda.
To zní dobře.
Zatýkám vás.
Svaž je.
Jen za to, že jíme a pijeme?
Ne,
napadli jste dostavník.
- Počkejte. - Všichni k zemi.
Dělejte, co říkám.
Hned.
Le Houcku,
tohle nemůžeš.
Všichni k zemi.
Sedni!
Šlo to dobře.
Chytré.
Víš, že nepřestanou hledat, dokud se lupiči nebudou houpat, viď?
Pro tebe.
Kdybys pak něco potřebovala, nebo pro holky.
- To si nemůžu vzít, Jane. - Můžeš.
Děláš dobrou práci, Judoco.
Tincke to nevidí.
Ten myslí jen na sebe.
Na ostatní zapomíná.
Ten dostavník není jen jeho, patří nám všem.
Děkuju.
Vážně.
Schovej to.
Takže, máme Tinckeho,
Meyvise,
Vagenendeho,
Škrpálu,
Jablíčka,
Třešinku...
To jsou směšná jména.
A pana důležitého,
Jana de Lichteho.
Proč myslíte, že je vede on?
Ubohý zlodějíček jen tak nepřepadne dostavník.
Bylo to celé jeho nápad.
Chytíte je?
Až přijde čas.
Tyhle gangy znají krajinu jako svoje boty.
Jestli si za ty peníze koupí zbraně,
dojde k masakru.
Ten, kdo vás informuje, toho ví hodně.
Vstupte!
Odpusťte, že vás rušíme.
Nesu skvělé zprávy.
Pane biřici.
Tihle pánové riskovali vlastní životy,
aby dopadli zloděje z toho dostavníku.
Skutečně?
Ano, biřici.
Byla to Urkensova banda.
Ti všude v lesích pouští hrůzu.
My jsme...
Urkensova banda?
Ano, přesně tak.
Jsou zamčeni ve zvonici,
abych vás mohl informovat.
Dobrá.
Tak se na ně podíváme.
Pokud můžu, pane biřici, co naše odměna?
Pokud ten zločin skutečně spáchala Urkensova banda,
peníze dostanete.
Rád bych jen zdůraznil,...
Který z vás je Urkens?
Já, pane.
Jmenuji se Baru.
Jsem biřic.
Jste obviněni z vážného zločinu.
Máte k tomu co říct?
My o dostavníku nic nevíme.
Musíte nám věřit.
Podívejte na nás.
Jsme slabí. Takového násilí bychom nebyli schopni.
Počkejte, biřici.
Musíte nám věřit. Prosím, zůstaňte tu.
Ten dostavník jsme neviděli, přísahám.
Biřici!
- Starosto. - Baru.
Notář Woeste přišel provést formální identifikaci.
To je odvážné, pané notáři,
že už jste ochoten konfrontovat
podezřelé pachatele
té noční můry, co jste musel vytrpět.
Ano.
Čím dříve to hodím za hlavu, tím lépe.
Rád bych předtím mluvil se starostou.
Soukromě, pokud by to šlo.
Jistě.
Starosto,
při vší úctě,
jakožto zástupce práva
se musím ujistit, že nejednáme zbrkle.
O těchto podezřelých velmi pochybuji.
Podle mě je přivedli jen pro tu odměnu,
a ne proto, že by skutečně přepadli dostavník.
Proto jsem přivedl Woesteho.
Jen on nám dá konečnou odpověď.
I já jsem svěděk. V tom dostavníku jsem byl.
Vůbec je nepoznávám.
Jak Woeste, tak De Bonnefoie řekli,
že jsi utekl.
Možná...
je nepoznáváš, protože jsi je...
zkrátka neviděl.
Goorissene.
Nespěchejte, Woeste.
Děkuji.
Chceme skutečné viníky.
Jistě.
Pane,
mějte prosím slitování.
Mějte prosím slitování, pane.
Nuže?
Poznávám je.
Jste si jistý?
Byli ode mě metr.
Ponížili mě a sebrali mi šaty. Jsem si jistý.
Omluvte mě, prosím.
A je to,
formální identifikace.
Zítra získáme plné doznání.
Omluvte mě, starosto, ale je tu velká možnost se mýlit.
Je tu slabé světlo...
Nebuď smutný, že se zločin vyřešil rychle.
S tvou ambicí.
Jsou to tuláci.
Myslíte, že by skutečné bandity dopadli nějací lovci odměn?
Myslíte?
Pane.
Odpusť mi mé hříchy,...
jež mi přinesla krásná Héloïsa.
Jsem oslaben, pane.
Uzdrav mne.
Zachraň mi život.
Vidíš, jak se třesu až do morku kostí.
Tak mě zasáhla tvá paže.
Přišel jsi mě okrást, Jane de Lichte?
Přišel jsem se omluvit.
Nechtěl jsem tě vyděsit.
Nechtěl jsi na mě vytáhnout zbraň?
Tak proto ses vrátil?
Abys tu rozpoutal válku?
Měla bych ti být vděčná.
Lépe jsem poznala svého nastávajícího.
Neber si toho buržoazního blba.
Zachráníš mě?
Pokud chceš zachránit,
můžu se o to postarat.
Řekl jsem ti, že jsi tady má oblíbená?
Spíš ne.
Ne?
Tak už to víš.
Co jsi nastoupila na ten kočár, jsem věděl,
že na tebe musím dohlédnout.
Nejsi obyčejná dívka.
To se mi líbí,
holka s koulema
a mozkem.
To se tu o většině říct nedá.
Nechceš si povyrazit?
Vypadám jako kurevník?
Jako někdo, kdo šuká vlastní kurvy?
To vážně ne.
Neznáš mě.
Na první pohled tak možná nevypadám,...
ale jsem romantik.
Zdvořilý jako princ, abych tak řekl.
Myšlenkami básník.
U mě to probíhá tady.
A tady.
U tebe taky.
Vidím to. Tady.
Šlukni si a podrž to.
Ano.
Všichni ven!
Tincke, máme krásný den.
Budoucnost se nám rýsuje před očima.
To je pokrok.
Pojď.
To je náš vedoucí, pan Van Gelderhode.
Tincke a Jan pro mě pracují.
Dvanáct skupin po dvanácti, 15 metrů od sebe.
Krumpáče, lopaty, pak válce.
Pusťte se do toho!
Bez bičování byste toho zvládl víc, šéfe.
Musím se seznamovat se všemi pracovníky?
Ať už je nevidím.
Útok na dostavník,
krádež 100 000 florinů z modliteb,
čili majetku státu,
a podstatná škoda na dostavníku.
K tomu všemu se přiznávám já,
vůdce Urkensovy bandy,
Urkens starší.
Přiznávám se...
ke všemu.
Budiž spravedlnost.
Koutkem oka jsem zahlédl,
jak se blíží třetí lupič.
Namířil jsem mu pistoli do toho odporného ksichtu
a ten hnusák ucouvnul.
„Ne, pane, prosím nestřílejte.“
Ihned jsem ochránil Héloïsu
a dobře mířeným kopem lovecké boty
jsem ho zahnal do lesa.
Synáčku můj,
mohl jsi zemřít.
Mami, byli to jen psanci.
Tihle zvrácení lidé nikdy nevítězí.
Jak musí být někdo hloupý,...
aby obtěžoval skupinu na lovu?
Skutečně.
Měl jsi je předat městské hlídce.
Všechny je ale pověsit nemůžeme.
Pro některé máme dobré využití, drahá.
Héloïso?
Všechno v pořádku, drahá?
Řekl jsem něco špatně?
To víš sám dobře.
Vylíčil jsi ten lov idylicky.
Lhal jsi o těch ukradených zbraních
a celé loupeži, to mi nevadí.
Mně jsi ale neřekl ani slovo.
Žádná omluva, nic.
O čem to mluvíš?
Prostě jsi mě tam nechal.
Kdo ti uvěří?
Lidé o tobě mluví.
Například, že máš matčinu povahu.
Na ten skandál se nezapomnělo.
Být tebou
bych byl opatrný,
a nikomu nic neříkal.
Měla bys být ráda, že si tě chci vzít.
Nebo spíš, že to chce můj otec.
Muže jako jsi ty bych si nevzala.
Srabe.
Pokud to zasnoubení zrušíš,
vypudí tě z vyšších vrstev
a tvoje jméno bude poskvrněné zrovna jako jméno tvé matky.
Nikdy se nevdáš.
Buď se staneš starou pannou, Héloïso...
nebo si vezmeš mě.
Vyber si sama.
Pane Urkensi,
četl jsem vaši zpověď.
A zajímá mě,
jestli k ní nemáte co dodat.
Měl byste vědět,
že vzhledem k závažnosti toho zločinu
bude trest vykonán urychleně.
Popraví vás zítra.
Možná ovšem víte něco,
co na případ vrhne jiné světlo.
Vy víte, že jsem to neudělal.
Přesto jsem vinen.
Přijdete sem,
abyste si uchlácholil svědomí.
Doznal jsem se,
a nemám co dodat.
Vím, že to byl Jan de Lichte.
Měl by tu být on, a ne vy.
Řekněte mi, co o něm víte, a já vás omilostním.
Udělal jsem to.
„Drahý bratře,
jak se brzy dozvíš,
nemohl jsem se dostavit na naše setkání.
Zasáhla vyšší moc.
Dostavník, kterým jsem cestoval, brutálně napadli.“
Urkensova banda byla obviněna
z napadení dostavníku!
„Hluboce lituji...“
Bez smilování a ozbrojení!
Jsou odsouzeni k smrti oběšením!
Jejich vůdce, Urkens starší,
bude potrestán jako první
a nejkrutějším způsobem,
pomalým oběšením!
Určitě se nechcete na to oběšení dívat venku?
Další odstavec.
„Drahý bratře,
ve chvíli, kdy píšu tento dopis
právě venku
sedm nevinných tuláků...
věší na šibenici.
Je to výsměch.
Takových jsem v tomto městě viděl řadu.
Občas se říká,...
že lidé potřebují obětního beránka,...
aby dali plný průchod své touze po pomstě.
Pro jejich vůdce
je to potvrzení
jejich moci.
Dávají...
a berou.“
Nějaké novinky o zavazadlech v tom dostavníku?
Bojím se, že jsou pryč.
Ani jeden z těch hajzlů nemluví.
Ani při tom nejhorším mučení.
Člověk je musí obdivovat.
Posílal jsi tím dostavníkem něco?
Dárek.
Požádal jsem biřice, aby ho v Ghentu předal.
Barua?
„Já,
Jean-Philippe Baru,
biřic tohoto města
se nezastavím před ničím,
dokud v této pustině nezavedu spravedlnost.
Nevinným se musí pomáhat zůstat na správné cestě.
A ti skutečně vinní...
pocítí kruté rány spravedlnosti
na vlastní kůži.
Budu...
nemilosrdný.“
Do těla jí proniklo zlo.
Hniloba vaší lehké ženy ji stravuje zevnitř.
PŘÍŠTĚ UVIDÍTE
Kapavka, ochablý pták,
syfilis, houby na frndě.
Hnus.
Nechce znovu vidět bratrova vraha.
Héloïse je měšťanda, Jane.
Teď jsi to přebral a jsi ještě větší kretén než Pidloočko.
Máte se co učit, Barue.
Pokud by vaše čistá pověst měla nějak utrpět,
pomluvím ji.